Характеристика дисципліни

Навчальна дисципліна «Право інтелектуальної власності» є нормативною дисципліною та входить до циклу дисциплін професійно-орієнтованої підготовки фахівців.
Мета вивчення дисципліни –  засвоєння знань з основних міжнародних та національних джерел права інтелектуальної власності (ІВ) та придбання навичок роботи з національними та світовими нормативно-законодавчими актами в системі права, які необхідні для забезпечення охорони, використання  та захисту прав ІВ. 
 У результаті вивчення дисципліни студент повинен:
знати:
- основні джерела міжнародного та національного регулювання правовідносин у сфері інтелектуальної власності; 
- основні інститути права ІВ; 
- об`єкти і суб`єкти права ІВ; 
- права суб’єктів права ІВ; 
- умови та правовий механізм передачі майнових прав; 
- способи охорони прав ІВ; 
- умови та порядок державної реєстрації авторського права на твір;
- порядок реєстрації географічного зазначення та/або права на його використання;
- права та обов’язки володільця охоронного документа на ОПІВ.
вміти:
- визначати наявність, класифікаційну приналежність об’єкта ІВ та відповідність його умовам правової охорони; 
- пропонувати і здійснювати ефективні способи охорони ІВ; 
- здійснювати порядок реєстрації права інтелектуальної власності типового об’єкту ІВ згідно нормам діючого законодавства. 
Критерії успішності – отримання позитивної оцінки при  складанні контрольних робіт у тестовій формі та захист індивідуальної контрольної роботи.
Засоби діагностики успішності навчання – комплекти тестових завдань, за якими виявляється рівень засвоєння навчального матеріалу дисципліни згідно наведеним вимогам до знань та вмінь. 
Зв’язок з іншими курсами – дисципліна є фундаментальною в освоєнні знань з ІВ та тісно пов’язана зі всіма дисциплінами курсу: «Маркетинг ІВ», «Економіка ІВ», «Розпорядження правами інтелектуальної власності та їх захист», «Управління інтелектуальною власністю», «Набуття прав ІВ» та ін.
Структуру вивчення дисципліни «Право інтелектуальної власності» наведено в таблиці 1.1.
Таблиця 1.1 - Розподіл навчальних годин (заочна форма навчання)
	Усього	Чверть I	
Усього годин за навчальним планом	216	216	
у тому числі:
Аудиторні заняття	
32	32	
з них:
лекції	24	24	
лабораторні роботи	-	-	
практичні заняття	8	8	
семінарські заняття	-	-	
Самостійна робота	184	184	
Підсумковий контроль	екзамен	екзамен	

Робоча програма передбачає самостійну роботу, яка контролюється викладачем та включає:
- підготовку до аудиторних занять;
- виконання індивідуальної контрольної роботи;
- самостійне вивчення розділів дисципліни, які не викладаються на лекціях.
Рекомендована література:
Основна
1. Законодательство Украины об интеллектуальной собственности.- Х.: ООО «Одиссей», 2004, 608 с.
2. Право інтелектуальної власності: Підручник для студентів вищих навч. закладів / за ред. О.А. Підопригори, О.Д. Святоцького. – 2-е вид., перероб. та допов.- К.: Вид.Дім ”Ін Юре”, 2004.
3. Дроб’язко В.С., Дроб’язко Р.В. Право інтелектуальної власності: Навч. посібник.- К.: Юрінком Інтер, 2004, 512 с.
4. Кузнєцов Ю.М. Патентознавство та авторське право: Підручник.–К.: Кондор,2005, 428с.
 Додаткова
1. Основи правової охорони інтелектуальної власності в Україні: Підручник для студентів неюр. вузів. – К.: Вид.Дім ”Ін Юре”, 2003.
2. Цивільне право України: Академічний курс: Підручник: У 2-х т.- Т. 1. Загальна частина. – К.: Вид.Дім ”Ін Юре”, 2003.
3. Інтелектуальна власність: словник-довідник: У 2-х т. - К.: Вид.Дім ”Ін Юре”, 2000.
Зміст дисципліни

Лекційний курс

№№
з/п	Назва розділу/теми та ії зміст	Тривалість
(годин)	
1	Право ІВ у системі права України та провідних країн світу
Поняття і специфіка права ІВ. Співвідношення права ІВ і права власності. Об`єкти і суб`єкти права ІВ. Підстави виникнення (набуття) права ІВ. Спеціалізовані міжнародні організації і їх діяльність у галузі міжнародної охорони ІВ. Міжнародні угоди з охорони авторського права і суміжних прав. Міжнародні угоди з охорони промислової власності	2	
2	Основні положення авторського права (АП)
Поняття, основні задачі, функції, принципи та джерела АП. Виникнення та здійснення АП. Об`єкти і суб`єкти АП. Об’єкти, які не охороняються авторським правом. Умови вільного використання об’єктів АП. Особисті (немайнові) права авторів. Майнові права суб’єктів АП. Особливості формування та використання прав суб’єктів АП на службові твори. 	4	
3	Основні положення про суміжні права (СП)
Система національних джерел СП. Об’єкти та суб’єкти СП. Умови вільного використання об’єктів суміжних прав, що охороняються. Майнові права ІВ на об’єкти СП. Способи охорони суміжних прав	2	
4	Основні положення права промислової власності
Поняття, предмет та принципи права промислової власності. Система національних джерел права промислової власності. Особисті немайнові і майнові права на винахід, корисну модель і промисловий зразок. Порядок оформлення прав промислової власності. Умови надання правової охорони винаходам (корисним моделям), промисловим зразкам. Державна реєстрація права на винахід, корисну модель, промисловий зразок. Права та обов’язки патентовласників. Строки чинності майнових прав на об’єкти права промислової власності.	4	
5	Охорона прав на комерційні позначення
Система національних джерел правового регулювання засобів індивідуалізації товарів і послуг. Поняття й ознаки комерційного (фірмового) найменування. Зміст права на комерційне найменування. Надання дозволу на використання комерційного найменування. Припинення права на комерційне найменування. Поняття й ознаки ТМ. Суб’єкти прав на ТМ. Охороноздатність ТМ. Позначення, які не можуть бути зареєстровані як ТМ. Охорона від недобросовісної конкуренції. Оформлення прав на торговельну марку. Право пріоритету на ТМ. Права, що випливають зі свідоцтва на ТМ. Порядок припинення дії свідоцтв на реєстрацію комерційних позначень та визнання їх недійсними. Поняття географічного зазначення та його ознаки. Види та функції географічних зазначень (ГЗ). Суб’єкти права на ГЗ. Умови надання правової охорони. Порядок реєстрації ГЗ та/або права на нього. Права та обов’язки, що випливають з реєстрації ГЗ. Припинення правової охорони ГЗ	4	
6	Охорона прав на топографію інтегральних мікросхем
Поняття інтегральної мікросхеми та топографії ІМС. Суб’єкти права на топографію ІМС. У мови надання правової охорони та умови охороноздатності. Порядок реєстрації топографії ІМС. Права та обов’язки, що випливають з реєстрації топографії ІМС, та строк їх чинності. Дії, які не визнають порушенням прав на зареєстровану топографію ІМС	2	
7	Правова охорона сортів рослин
Поняття й ознаки сорту рослин. Ознаки охороноздатності. Суб’єкти права на сорт рослин. Особливості оформлення прав. Державна реєстрація сорту рослин і права на сорт. Види прав. Права авторів сорту рослин. Права і обов’язки патентовласників. Дострокове припинення майнових прав на сорт рослин	2	
8	Правова охорона наукового відкриття
Становлення системи охорони. Національні нормативні джерела. Суб’єкти права. Немайнові та майнові права. Міжнародні правові акти	2	
9	Правова охорона комерційної таємниці
Національні джерела правової охорони. Паризька конвенція про правову охорону комерційної таємниці. Стандарти Угоди TRIPS щодо наявності, обсягу та використання прав на закриту інформацію (ч.2, р.7). Поняття й ознаки комерційної таємниці (КТ). Види інформації, що не можуть становити КТ. Строк дії охоронних прав на КТ. Суть права на КТ. Види майнових прав на КТ. Можливості та межі охорони КТ за трудовим контрактом. Правомірні та неправомірні способи одержання КТ. Охорона прав на КТ. Охорона КТ органами державної влади	2	

Практичні заняття

№№
з/п	Тема заняття та ії зміст	Тривалість
(годин)	
1	Оформлення заявки на державну реєстрацію авторського права на твір. Обґрунтування способу охорони.	2	
2	Оформлення прав на раціоналізаторську пропозицію. Порівняння з іншими видами об’єктів промислової власності.	2	
3	Оформлення заявки на реєстрацію географічного зазначення. Порівняння з охороною прав на інші комерційні позначення.	2	
4	Методи охорони інформації, що має комерційну цінність для підприємства (установи, організації) та фахівців сфери його предметної діяльності як об’єктів права ІВ, що є комерційною таємницею	2	

Опрацювання розділів програми, які не викладаються на лекціях

№№
з/п	Назва теми та ії зміст	Тривалість
(годин)	
1	Договір про торгівельні аспекти у сфері інтелектуальної власності (Договір TRIPS)	12	
2	Міжнародні договори в сфері інтелектуальної власності, які не ратифіковані на території України	12	
3	Існуючі способи передачі майнових прав. Організації колективного управління майновими правами авторів.	12	
4	Система державного управління у сфері інтелектуальної власності	12	
5	Еволюція світового законодавства в сфері промислової власності	12	
6	Еволюція світового законодавства в сфері АП та СП	12	
7	Еволюція світового законодавства щодо нетрадиційних об’єктів права інтелектуальної власності	12	
8	Особливості правовідносин з об’єктами селекційних досягнень 	12	
9	Правове регулювання комерційних позначень у провідних країнах світу	12	
10	Брендинг. Особливості охорони добре відомих торгівельних марок	12	
11	Особливості нормативного регулювання захисту АП та СП	12	
12	Особливості нормативного регулювання захисту права промислової власності	12	
13	Огляд проектів нормативно-законодавчих актів у сфері права ІВ України	12	
14	Світова охорона права ІВ на наукове відкриття	12	

Питання для самоконтролю знань
1.	Характеристика первинних суб’єктів права інтелектуальної власності.
2.	Характеристика вторинних суб’єктів права інтелектуальної власності.
3.	Випадки вільного користування об’єктів права інтелектуальної власності.
4.	Структура і функції Всесвітньої організації інтелектуальної власності.
5.	Основні положення та принципи Бернської конвенції.
6.	Основні положення та принципи Паризької конвенції.
7.	Принцип дуалізму права інтелектуальної власності.
8.	Законодавче регулювання правовідносин у сфері авторського і суміжних прав.
9.	Термін дії авторських і суміжних прав.
10.	Функції організацій колективного управління майновими правами суб’єктів авторського і суміжних прав.
11.	Законодавче регулювання правовідносин у сфері промислової власності.
12.	У чому полягає відмінність між винаходом і корисною моделлю?
13.	Об’єкти винаходу (корисної моделі).
14.	Які об’єкти не можуть бути визнані винаходом (корисною моделлю)?
15.	Критерії охороноздатності винаходу (корисної моделі).
16.	Правова охорона винаходу (корисної моделі).
17.	Поняття дати пріоритету.
18.	Вимога єдності винаходу.
19.	Дії з використання об’єкта винаходу, що не порушують права власника патенту.
20.	Поняття і об’єкти промислового зразка.
21.	Критерії охороноздатності промислового зразка.
22.	Які об’єкти не можуть отримати правову охорону в якості промислового зразка?
23.	У чому полягає відмінність між знаком для товарів і послуг та комерційним найменуванням?
24.	Термін дії прав на фірмове найменування.
25.	Принципи створення фірмового найменування.
26.	Функції та види торгової марки.
27.	Підходи до класифікації торгових марок.
28.	Правова охорона торгової марки.
29.	Критерії охороноздатності торгової марки.
30.	Поняття бренду та етапи його формування.
31.	У чому полягає відмінність між простим і кваліфікованим зазначенням походження товарів.
32.	Правова охорона зазначення походження товарів.
33.	Відмінності між географічним зазначенням походження товару та місцем походження товару.
34.	Спільні риси між географічним зазначенням походження товару та місцем походження товару.
35.	Законодавче регулювання правовідносин у сфері нетрадиційних об’єктів інтелектуальної власності.
36.	Поняття інтегральної мікросхеми і топографії інтегральної мікросхеми.
37.	Критерії охороноздатності топографії інтегральної мікросхеми.
38.	Особливості правової охорони топографії інтегральної мікросхеми.
39.	Дії, які не визнаються порушенням прав на зареєстровані топографії інтегральних мікросхем.
40.	Поняття й ознаки сорту рослин.
41.	Критерії охороноздатності сорту рослин.
42.	Особливості правової охорони сорту рослин.
43.	Поняття та об’єкти та суб’єкти наукового відкриття.
44.	Критерії охороноздатності наукового відкриття.
45.	Майнові та немайнові права на наукове відкриття.
46.	Положення, що не відповідають вимогам, які висуваються до відкриттів.
47.	Порядок закріплення прав на наукове відкриття.
48.	Які види інформації не можуть бути віднесені до комерційної таємниці.
49.	Критерії охороноздатності комерційної таємниці.
50.	Способи закріплення таємності інформації.

Методичні вказівки до практичних занять
Практична робота №1
Тема: Оформлення заявки на державну реєстрацію авторського права на твір. Обґрунтування способу охорони.
Мета роботи: Ознайомити студентів з практичними навичками визначення виду об’єкту авторського права. Визначити оптимальні способи охорони АП.
Теоретична частина
Відповідно до положень національного та світового законодавства охорона авторського права відбувається автоматично, без застосування будь-яких формальностей (принцип автоматичної охорони Бернської конвенції). До того ж визначається, що охороні підлягають не положення, які наведені в певному об’єкті авторського права, а лише форма їх вираження.
Досвід провідних країн світу доводить доцільність застосування до об’єктів авторського права одночасно декількох способів охорони. За ступенем юридичної сили ці способи можна привести у наступному порядку:
1.	фактологічна охорона, яка виникає за фактом створення твору;
2.	охорона за допомогою знаків сповіщення (©);
3.	охорона за допомогою укладання відповідних авторських договорів;
4.	охорона за допомогою державної реєстрації;
5.	охорона за допомогою технічних засобів (для комп’ютерних програм, баз даних).
Таким чином стає зрозумілим, що державна реєстрація авторського права є важливим етапом створення для власника прав комфортних та безпечних умов щодо майбутнього розпорядження своїми правами.
Заявка на реєстрацію авторського права складається з наступних елементів:
-	заяви за встановленою формою;
-	матеріальної форми примірника твору відповідно до нормативних вимог;
-	документу про пільги щодо сплати державного мита;
-	документу про оприлюднення твору тощо.
Порядок виконання
1. Огляд теоретичних положень за темою заняття
2. Опис структури завдання:
2.1 Проаналізувати перелік об’єктів авторського права відповідно до ЗУ «Про авторське право та суміжні права». Обрати певний об’єкт авторського права, класифікувати його відповідно до зазначеного переліку. Визначити суттєві ознаки обраного об’єкту, які дозволяють вирізнити його серед інших об’єктів. 
2.2 Розглянути можливі варіанти оприлюднення обраного об’єкту авторського права. 
2.3 Проаналізувати особливості охорони права у разі виконання індивідуальної розробки обраного об’єкту авторського права та у випадку створення його у ході виконання службових обов’язків. Визначити особу заявника.
2.4 Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. № 1756 «Про державну реєстрацію авторського права і договорів, які стосуються права автора на твір» визначити форму представлення примірника твору.
2.5 Скласти заяву про державну реєстрацію авторського права на обраний об’єкт.
2.6 Визначити можливі альтернативні способи охорони.
2.7 Обґрунтувати порядок охорони авторського права на обраний об’єкт.
2.8 Навести розподіл майнових та немайнових прав на обраний об’єкт та навести терміни дії цих прав.
3. Виконання завдання
Після виконання завдання студенти повинні:
- знати зміст істотних ознак певних видів об’єктів авторського права;
- вміти визначати оптимальні способи охорони авторського права.
Література до практичної роботи
1.	Постанова "Про державну реєстрацію авторського права і договорів, які стосуються права автора на твір" від 27 грудня 2001 р. N 1756, Київ.
2.	Підопригора О.А.. Цивільне право: підручник для студентів юрид. вузів та факультетів. — К.: Вентурі., 1997. — 480 с.

Практична робота № 2
Тема: Оформлення прав на раціоналізаторську пропозицію. Порівняння з іншими видами об’єктів промислової власності..
Мета роботи: Ознайомити студентів з практичними навичками охорони прав на раціоналізаторську пропозицію. Визначити переваги та недоліки цієї охорони у порівнянні з іншими об’єктами промислової власності.
Теоретична частина
Нині в Україні раціоналізаторська діяльність регулюється ЦК України, Тимчасовим положенням про правову охорону об’єктів промислової власності та раціоналізаторських пропозицій, затвердженим Указом Президента Украй від 18 березня 1992 p. та Методичними рекомендаціями про порядок складання, подачі і розгляду заяви на раціоналізаторську пропозицію, затвердженими наказом патентного відомства України від 27 серпня 1995 p.
Тимчасове положення змінене Указом Президента України «Про визнання такими, що втратили чинність, Указів Президента України у зв’язку з прийняттям Законів України щодо промислової власності» від 22 червня 1994 p. № 324/94.
Відповідно до наведених нормативних актів раціоналізаторською визнається пропозиція, яка є новою і корисною для підприємства, якому вона подана, і передбачає створення або зміну конструкції виробів, технології виробництва і застосовуваної техніки або складу матеріалів.
Отже, раціоналізаторська пропозиція має стосуватися виробів, технології, застосовуваної техніки або складу матеріалів. Іншими словами, об’єктами раціоналізаторських пропозицій можуть бути конструктивні рішення виробів, технологічні процеси, тобто способи, а також речовини (склад матеріалів). Раціоналізаторська пропозиція може стосуватися будь-якої сфери суспільне корисної діяльності людини. 
До раціоналізаторської пропозиції законодавство встановило три необхідні вимоги: 1) пропозиція має відноситись до профілю підприємства, якому вона подана; 2) раціоналізаторська пропозиція має бути новою; 3) раціоналізаторська пропозиція повинна бути корисною підприємству, якому вона подана.
Порядок виконання
1. Огляд теоретичних положень за темою заняття
2. Опис структури завдання:
2.1 Проаналізувати умови, за наявності яких пропозиція не може бути визнана раціоналізаторською.
2.2 Розглянути основні вимоги до угоди між співавторами раціоналізаторської пропозиції.
2.3 Дослідити особливості виникнення прав на раціоналізаторські пропозиції у працівників інженерно-технічних науково-дослідних, проектних, конструкторських, технологічних організацій та аналогічних підрозділів підприємств.
2.4 Розглянути основні вимоги до складання заявки на реєстрацію раціоналізаторської пропозиції:
- формальні вимоги до заповнення форми (Р-1), затвердженої Міністерством статистики України;
- розділ «Опис пропозиції»;
- вимоги до графічних матеріалів;
 2.5 Проаналізувати основні етапи справочинства щодо охорони прав на раціоналізаторську пропозицію:
- складання заяви;
- подання заяви;
- реєстрація заяви у журналі реєстрації заяв на раціоналізаторські пропозиції, який складений за формою, затвердженою Міністерством статистики України;
- розгляд заяви;
- винесення рішення за результатами розгляду заяви: визнати пропозицію раціоналізаторською і прийняти до використання; провести дослідну перевірку пропозиції; пропозицію відхилити.
- видача свідоцтва про реєстрацію прав на раціоналізаторську пропозицію.
2.6 Дослідити особливості майнових прав при використанні раціоналізаторської пропозиції, у тому числі нарахування та сплату авторської винагороди, розмір якої визначається умовами договору між автором і підприємством і не може бути менше:
- 10 відсотків доходу, одержуваного щорічно підприємством від використання раціоналізаторської пропозиції; 2 відсотків від частки собівартості продукції (робіт і послуг), що припадає на раціоналізаторську пропозицію, корисний ефект від якої не впливає на одержання доходу. Винагорода виплачується авторові відповідно до договору, але не пізніше 3 місяців після закінчення кожного року використання раціоналізаторської пропозиції (п. 37 Типового положення).
3. Виконання завдання
Після виконання завдання студенти повинні:
- знати основні відрізняльні ознаки раціоналізаторської пропозиції;
- вміти складати заявку на реєстрацію прав на раціоналізаторську пропозицію.
Література до практичної роботи
1. Цивільне право України: Підручник: У 2-х кн. / О.В. Дзера (кер. авт. кол.), Д.В. Боброва, А.С. Довгерт та ін.; За ред. О.В. Дзери, Н.С. Кузнєцової. - 2-е вид., допов. і перероб. - К.: Юрінком Інтер, 2005. - Кн. 1. - 736 с.
2. Святоцький О. Інтелектуальна економіка. Управління промисловою власністю / Святоцький О., Крайнев П., Прахов Б.. - К. : ІнЮре, 2004. - 348 с.

Практична робота № 3
Тема: Оформлення заявки на реєстрацію географічного зазначення. Порівняння з охороною прав на інші комерційні позначення.
Мета роботи: Ознайомити студентів з практичними навичками визначення виду об’єкту авторського права. Визначити оптимальні способи охорони АП.
Теоретична частина
Якщо винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки одержують правову охорону з моменту визнання їх такими компетентним органом і оформлення прав на них, то механізм охорони походження товарів істотно відрізняється. Зазначення походження товарів мають іншу правову природу. З огляду на об'єктивне існування географічного об'єкта (країни, населеного пункту, регіону і т. ін.) будь-яка особа вправі користатися вказівками на нього за умови, що результати її праці у вигляді товарів чи послуг пов'язані з цим географічним місцем. Виконання будь-яких формальностей для цього непотрібно, оскільки дане зазначення є об'єктом загального користування і права на нього не можуть монопольно належати певній особі.
ЦК передбачає право інтелектуальної власності на географічне зазначення (глава 45). Закон України «Про охорону прав на зазначення походження товарів» від 16.06.1999р. під зазначенням товару розуміє просте зазначення походження товару і кваліфіковане зазначення походження товару.
Від зазначень походження товарів варто відрізняти видову назву товару, тобто застосовувану в назві товару назву географічного місця, в якому спочатку товар цього виду вироблявся, але яка згодом стала загальновживаною в Україні як позначення (назва) певного виду товару безвідносно до конкретного місця його походження. Наприклад, швейцарський сир тощо. Якщо видова назва товару відображає передусім зв'язок «товар – якість», то зазначення походження товару відображає зв'язок «місце – товар».
Просте зазначення походження товару - будь-яке словесне чи зображувальне (графічне) позначення, що прямо чи опосередковано вказує на географічне місце походження товару. Прикладом словесних позначень може бути: «Зроблено в Україні»,  «Оливки з Іспанії». Графічні зображення Ейфелевої вежі асоціюються з Парижем, пірамід - з Єгиптом, Кремля - з Москвою, статуї Свободи - із США, Золотих воріт - з Києвом, Дзеркального струменя - з Харковом.
Основна функція простого зазначення походження товару - інформативна - визначити географічне місце, де вироблений товар чи надана послуга. Правова охорона простого зазначення походження товару надається без реєстрації на підставі його використання і полягає в недопущенні використання позначень, що є фальшивими чи такими, що вводять споживачів в оману щодо дійсного географічного місця походження товару. Кваліфіковане зазначення потребує обов’язкової реєстрації.
Стосовно такого об'єкта інтелектуальної власності, як географічне зазначення, на сьогодні має місце певна термінологічна невідповідність. Так, ЦК передбачає право інтелектуальної власності на географічне зазначення, а Закон України «Про охорону прав на зазначення походження товарів» від 16.06.1999 р. - на зазначення походження товару, під яким розуміє просте зазначення походження товару і кваліфіковане зазначення походження товару, яке включає назву місця походження товару і географічне зазначення походження товару.
Порядок виконання
1. Огляд теоретичних положень за темою заняття
2. Опис структури завдання:
2.1Проаналізувати перелік суттєвих ознак  назви місця походження товару і географічного зазначення походження товару відповідно Закон України «Про охорону прав на зазначення походження товарів». 
2.2 Розглянути умови відмови в реєстрації права на зазначення походження товарів.
2.3 Визначити коло суб’єктів права на зазначення походження товарів.
2.4 Проаналізувати особливості права на реєстрацію зазначення походження товарів та права на використання зазначення походження товарів.
2.5 Розглянути основні складові заявки на реєстрацію права на зазначення походження товарів:
- заява про реєстрацію назви місця походження товару чи географічного зазначення походження товару та/або права на використання зареєстрованого відповідного кваліфікованого зазначення походження товару з відомостями про заявника та його адресу;
- заявлена назва місця походження товару або заявлене географічне зазначення походження товару;
- назва товару, для якого заявник просить зареєструвати вказане зазначення походження товару та/або право на використання зареєстрованого відповідного кваліфікованого зазначення походження товару;
- назва та межі географічного місця, де виробляється товар і з яким пов'язуються особливі властивості, певні якості, репутація або інші характеристики товару;
- опис особливих властивостей товару, певних якостей, репутації або інших характеристик товару;
- дані щодо використання заявленого кваліфікованого зазначення походження товару на етикетці та при маркуванні товару;
- дані про взаємозв'язок особливих властивостей, певних якостей, репутації або інших характеристик товару з природними умовами та/або людським фактором вказаного географічного місця.
2.6 Дослідити умови представлення додаткових матеріалів заявки:
- документа, який підтверджує, що заявник виробляє товар, для якого просить зареєструвати назву місця його походження чи географічне зазначення походження товару та/або право на використання зареєстрованого відповідного кваліфікованого зазначення походження товару;
- висновку спеціально уповноваженого органу про те, що особливі властивості, певні якості або інші характеристики товару, зазначені в заявці, об'єктивно зумовлені чи пов'язані з природними умовами та/або людським фактором вказаного географічного місця виготовлення товару;
- висновку спеціально уповноваженого органу щодо меж географічного місця, з яким пов'язані особливі властивості, певні якості або інші характеристики товару.
2.7 Визначити умови вільного використання зазначення походження товарів.
2.8 Скласти заявку на реєстрацію права на кваліфіковане зазначення походження товарів.
3. Виконання завдання
Після виконання завдання студенти повинні:
- знати зміст істотних ознак зазначення походження товарів;
- вміти складати необхідні документи щодо реєстрації права на зазначення походження товарів та права на використання зареєстрованого зазначення походження товарів.
Література до практичної роботи
1. Наказ "Про затвердження Правил складання, подання та проведення експертизи заявки на реєстрацію кваліфікованого зазначення походження товару та/або права на використання зареєстрованого кваліфікованого зазначення походження товару" від 17.08.2001 № 598
2. Підопригора О.А.. Цивільне право: підручник для студентів юрид. вузів та факультетів. — К.: Вентурі., 1997. — 480 с.

Практична робота № 4
Тема: Методи охорони інформації, що має комерційну цінність для підприємства (установи, організації) та фахівців сфери його предметної діяльності як об’єктів права ІВ, що є комерційною таємницею.
Мета роботи: Ознайомити студентів з практичними навичками визначення оптимального способу охорони прав на інформацію, що має комерційну цінність для підприємства (установи, організації). 
Теоретична частина
Таємна комерційна інформація стає цінністю для її власника та потребує надійної охорони, правовий режим якої унеможливлював би поширення чи передачу таких відомостей без згоди володільця будь-яким особам. Виникає нагальна потреба у забезпеченні інформаційної безпеки суб'єктів, що мають доступ до комерційної таємниці, та як наслідок - у нормативному удосконаленні правоохоронного механізму в галузі використання комерційно цінної інформації.
Наразі у чинному законодавстві України лише формується система законодавчої охорони суб'єктивних прав на комерційну таємницю, а особливості її правового режиму відносно недавно стали предметом окремих наукових досліджень у вітчизняній цивілісти ці. Норми, що спрямовані на забезпечення правової охорони комерційної таємниці, закріплені, в основному, в положеннях гл. 46 ЦК України, а також у законодавстві про інформацію. Правова охорона прав суб'єкта на комерційну таємницю здійснюється також механізмами адміністративного та кримінального права (зокрема Законом України «Про захист від недобросовісної конкуренції» та статтями 231, 232 КК України).
Відповідно до ст. 505 ЦК України комерційною таємницею є інформація, яка є секретною в тому розумінні, що вона в цілому чи в певній формі та сукупності її складових є невідомою та не є легкодоступною для осіб, які звичайно мають справу з видом інформації, до якого вона належить, у зв'язку з цим має комерційну цінність та була предметом адекватних існуючим обставинам заходів щодо збереження її секретності, вжитих особою, яка законно контролює цю інформацію.
Порядок виконання
1. Огляд теоретичних положень за темою заняття
2. Опис структури завдання:
2.1 Проаналізувати законодавче визначення комерційної таємниці з метою формулювання її ознак, що є необхідними умовами охороноздатності інформації як комерційної таємниці.
2.2 Розглянути сучасні засоби технічної охорони комерційної таємниці.
2.3 Дослідити переваги та недоліки охорони інформації у якості комерційної таємниці.
2.4 Проаналізувати постанову Кабінету Міністрів України від 9 серпня 1993 р. №611 «Про перелік відомостей, що не становлять комерційної таємниці».
2.5 Розглянути засоби юридичної охорони комерційної таємниці.
2.6 Дослідити особливості складання описів «ноу-хау» в залежності від їх об’єкту.
2.7 Скласти комплект документів щодо здійснення охорони комерційної таємниці на підприємстві (установі, організації).
3. Виконання завдання
Після виконання завдання студенти повинні:
- знати зміст описів «ноу-хау» в залежності від об’єкту;
- вміти складати необхідний комплект документації на підприємстві для юридичного забезпечення охорони інформації, що має комерційну цінність.
Література до практичної роботи
1. Цивільний кодекс України// Верховна Рада України від 16.01.2003 № 435-IV.
2. Цивільне право України: Навч. посібник / Ю.В. Білоусов, С.В. Лозінська, С.Д. Русу та ін.. – За ред. Р.О. Стефанчука. – К.: Прецедент, 2005. – 448 с. 
3. Базилевич, В. Д. Інтелектуальна власність : підручник / В. Д. Базилевич. – [2-ге вид., стер.]. – К. : Знання, 2008. – 431 с.
Структура індивідуальної контрольної роботи
Обрати предмет дослідження відповідно до таблиці.
Назва предмету дослідження	Порядковий номер	
Винахід (корисна модель)	1	5	9	13	17	21	25	
Промисловий зразок	2	6	10	14	18	22		
Топографія інтегральної мікросхеми	3	7	11	15	19	23		
Знак для товарі та послуг	4	8	12	16	20	24		
Зміст роботи:
Вступ: огляд застосовності об’єкту дослідження в сучасних умовах.
1 Загальні положення: законодавчі акти, що регулюють правовідносини, об’єкти та суб’єкти права, особливості майнових та немайнових прав, об’єкти, які не можуть одержати правової охорони у якості предмету дослідження, обмеження майнових прав.
2 Умови правової охорони: умови охороноздатності, способи правової охорони, терміни охорони та охоронні документи, права та обов’язки власників охоронних документів на предмет дослідження.
3 Умови припинення правової охорони: анулювання та визнання охоронних документів такими, що втратили чинність, захист порушених прав.
Висновки
Перелік посилань